Ja, miss?
- En kopp te, takk. Uten sukker. - Det blir to pence, miss.
Noe mer?
- Hvor mye koster pølsepirogene? - De store, 3 pence, de små, 2 pence.
Er de små halvparten så store som de store, eller litt større?
- Da burde de koste halvparten så mye. - Ja, men nå koster de 2 pence.
Jeg tar en liten, den største du har.
- Alle er like store. - Nei, det er de ikke. Jeg tar den.
Det er ikke en stor liten, men en liten stor.
Da er jo ikke alle like store.
- Er du advokat? - Nei, jeg har det bare trangt.
- Hvem har ikke det? - Neppe du, sånn som du tar betalt.
Vær så god. Den største lille.
Det blir 4 pence.
Jeg trekker av en halv penny siden teen din er blitt kald.
- Eller vil du krangle om det? - Nei, takk.
Du har tolv minutter på deg.
Damer uten selskap serveres ikke etter ti om kvelden.
- Tror du at jeg er...? - Jeg spøker bare.
- Du er ingen sånn kvinne. - Er dette et sånt sted?
Nei, men det er en sånn gate, så pass deg på denne tiden av døgnet.
Takk.
Er det stjerneklart i kveld? Er det skyet eller klart?
For jeg ser bare deg, min kjære
Månen står kanskje høyt
men jeg ser ingenting på himmelen
for jeg ser bare deg
Befinner vi oss i en hage?
Eller i en gate full med folk?
Du sitter her og jeg likeledes
Alle mennesker passerer forbi
Men alle forsvinner ut av bildet
Og jeg ser bare deg
Hva vil du?
Jeg kunne ikke unngå å høre samtalen din om... pølsepirogene.
Jeg snakket ikke til deg.
Unnskyld meg. Det var en feil.
Ja, det tror jeg nok.
Jeg har ikke lite penger, og...
- Hva slags jente tar du meg for? - Håper at du ikke tar det ille opp.
Ingen fare.
God kveld, sir.
Forstår du hva jeg mener? Jeg hadde gått hjem om jeg var deg.
- Jeg spiste den enorme pølsepirogen. - Ikke la meg stresse deg.
Du trenger ikke hjelp med servering, oppvask eller noe i den stilen?
Jeg arbeider bra og har ingen bånd.
Nei, dessverre.
- Hva er det? - Jeg er en arbeidsløs gruvearbeider.
- Jeg trodde at du var komiker. - Nei, det er for mange av dem.
Du kan levere disse for meg.
- Hvor da? - Dit du skal, skatt.
- Opp med hodet. God kveld. - God kveld, og tusen takk.
Vil du ha en hyggelig stund?
Jeg bor rett rundt hjørnet.
- Hvor mye? - Ett pund for en kjapp en.
To pund for litt mer. Du vil ikke angre.
- Rett rundt hjørnet? - Stemmer, elskling.
Nei, jeg går bak deg. Jeg er kjent her.
- Ja vel. Det er det samme for meg. - Jeg tror ikke at jeg...
Ikke vær sjenert. Du kan bli hele natten for tre pund.
Nei, jeg... God kveld.
Da kan du more deg selv.
Hun hadde dårlige tenner.
- La meg være. Jeg roper på politiet. - Jeg vet ikke hva du prater om.
Takk gode Gud!
- Hvem er det? - Det er meg, mrs Corder.
- Nei, vær så snill... - Jeg vil snakke med deg.
- Kan det ikke vente til i morgen? - Nei, dessverre.
Jeg prøvde å få tak i deg på vei ut, men du så ut til å ignorere meg.
- Hvorfor skulle jeg gjøre det? - Regningen din skulle ha vært betalt.
- Du er inne i femte uke. - Tiden flyr av gårde...
Du betalte de første fire ukene på forskudd. På dette hotellet-
- forventer vi betaling minst én dag på forskudd. Du er fire dager etter.
- Vær så snill, ikke vær bekymret... - Jeg vil bare at du betaler.
- Nå? - Ja takk.
- Du stoler visst ikke på meg. - Det har ingenting med saken å gjøre.
Du kan vel stole på meg til fredag?
- Det er lønningsdag. - Har du fått deg en jobb?
- Tror du at jeg bare driver dank? - Og du skal få lønn på fredag?
- Jeg tror det er vanlig. - Og jeg pleier ikke å gi kreditt!
- Ikke engang når det er i orden? - Jeg vil ha betalt på fredag.
Er det forstått? Takk, og god natt.
God natt.
Det er ikke særlig fint, Arthur.
- Her er ikke særlig stort. - Grammofonplater tar ikke mye plass.
Et tomt lokale ser alltid mindre ut. Visste du ikke det?
- Det kalles synsfeil. - Synsbedrag, Arthur.
- Du tror visst at du vet alt? - Nei!
Men jeg lurer på om ikke alt bare er et synsbedrag.
- Forretningen, hele ideen. - Hør på meg...
- Vi har jo ikke signert noe ennå. - Det blir en liten gullgruve, Joanie.
- Sann mine ord. - Det føles galt.
Vi har diskutert det fram og tilbake. Folk kjøper mer og mer plater.
- Det er et faktum. - Hvorfor måtte denne butikken stenge?
- Derfor. - Hvorfor?
Tosken som drev den, solgte noter. Hvorfor kan du aldri høre på meg?
Vi vil tape alle pengene våre. Hver eneste penny!
Penger? Er det alt folk tenker på?
- Du skal være glad for at jeg tenker. - Du lovte at pengene var mine!
Pengene er våre. Faren min spinket og sparte ikke alle sine...
- Rett skal være rett. - Hvorfor er du en sånn slem ku?
- Gi meg et kyss. - Hvorfor kan du ikke være alvorlig?
- Vi kan legge oss bak disken. - Er det alt du kan tenke på?
Ta meg dit tusenfryd dekker hver vei
Vi får smi mens jernet er varmt og elske når det blir regn
Ta meg dit fuglenes sang byr på skjønne refreng
Vi får smi mens jernet er varmt og elske når det blir regn
Vi forlater byens larm og flytter ut på landet
I en liten hytte i naturen skal vi bli mr og mrs Doakes
La meg være, Arthur!
Kom igjen, la oss innvie butikken vår.
Smell igjen lokket, Tom. Jeg får jo blåmerker i ørene!
- Ingen kan spille denne låten. - Ikke du i alle fall.
Unnskyld meg. Hvor mye koster et glass limonade?
Det er så lenge siden jeg solgte et, så jeg vet ikke. For deg, to pence.
Da tar jeg et glass limonade.
Har du virkelig kommet til rett sted?
Hell i en skvett portvin, skatt. Det er en passende drink for en dame.
- La henne være, Tom. - Jeg byr jo bare...
Takk!
Mange takk.
- Vil du ha et? - Ja, takk.
Jeg forstår.
Ett godt ord. Purken pleier å komme innom klokka ni.
- Unnskyld? - Politiet, vennen.
Slapp av. Vi tar jo bare en drink sammen.
- Det blir 1,05. - Servert med et smil.
- Nei, jeg tror ikke... - Nå har jeg kjøpt den.
- Du trenger ikke ta imot den. - Pass dine egne saker.
Jeg er lei for det.
- Henne kan du glemme, Tommy. - Ti stille, din gamle heks.
Hun var ganske pen. Hva tror du at hun var ute etter?
- Hun hadde nok lite penger. - Det er de beste, amatører.
- Hadde du ikke stukket nesen din... - Du hadde ikke fått røre henne.
- Du kan jo ikke engang spille piano. - De tangentene burde byttes ut.
- Du hadde ødelagt en Stradivarius. - Stradivarius er en fiolin.
Jeg blåser i hva det er...
Har du endret mening?
Denne byr huset på, så kan du gå hjem.
- Det smaker som gift. - Da bør du ikke drikke.
Man vet aldri før man har prøvd.
- Det er sant. - Ikke vær for sikker.
Du bør tenke deg om Man bør ikke skilles som uvenner
Du bør tenke deg om ellers blir du alene
Før du har bestemt deg bør du telle til ti
Hvis vi skulle bli et par så kan du skryte av det senere
Du bør tenke deg om før du går din vei
Følg mitt råd Du vet hva du har
Så riv ikke i stykker bildet mitt for du vil angre på det
Du bør tenke deg om før du gjør det slutt
En, to, tre, fire!
- Det smakte ikke så ille. - Gi henne én til!
- Ta det rolig nå. - Hvorfor ikke?
Gi henne én til!
Vi setter oss.
- Det blir 2,10. - For noen priser...
- Hvis det ikke passer, så kan du dra. - Jeg kan by deg hvis du er snill.
- Da drikker jeg heller skyllevann. - Det virker som du allerede gjør det.
- Har ikke du en drink? - Den står på pianoet, elskling.
La være!
For en irritabel type.
Du kunne trenge å slappe av litt.
Jeg skal jo ikke spise deg opp.
- Hva vil du gjøre med meg? - Du spøker, hva?
- Kan du låne meg noen pund? - Du spøker!
- Jeg betalertilbake. - Jeg skal tenke på det.
- Er du blakk? - Det kan man si.
Det er ingenting å skamme seg over. Har du ikke jobb?
- Jeg kan ikke finne noe. - Det går utfor med hele landet.
- Hva driver du med? - Jeg er i musikkbransjen.
- Hva gjør du da? - Nei, jeg er rørlegger.
Jeg er veldig flink. Det går bra for meg.
- Jeg trenger ikke snu på skillingen. - Så du kan låne meg penger?
- Man skal verken låne eller låne ut. - Jeg trenger virkelig pengene.
- Hva heter du? - Lulu.
- For et fint navn. - Jeg liker det ikke.
- Det høres billig ut. - Ikke si sånt, Lulu.
Se på den feite dama der borte. Det kaller jeg billig.
Hvem glor du på?
- Hva er galt? - Jeg tror jeg blir kvalm.
- Hvor mye har du spist i dag? - Ingenting.
- Jeg har ikke råd. Jeg er blakk. - Du skal ikke måtte gå sulten.
Det var det jeg trodde da jeg tok toget til London.
- Hvor kommer du fra? - Bristol.
- Hva er det? - Lulu fra Bristol City?
- Hva med det? - Det lød bare så morsomt.
Vet du ikke hva Bristol betyr?
Puppene dine. Bristol-gutter liker pupper.
De er veldig fine, Lulu.
Jeg forstår. Vi er prippen og korrekt.
- Du trenger ikke snakke så høyt. - Nei, det er sant.
Du ser veldig godt ut, Lulu.
Takk.
Hva kom du hit for?
Trodde du at noen ville gi deg noen pund uten noe til gjengjeld?
Nei.
Det er nesten én ukes lønn for mange jenter.
Ja...
Du må jo gi noe til gjengjeld.
Ja.
Jeg mener...
Jeg vet hvordan du føler det. Jeg kan forestille meg det.
Jeg er en hyggelig kar når det virkelig gjelder.
- Er du gift? - Jeg?
- Jeg trodde at du var det. - Så du har vært med på en del?
- Merkes ikke det? - Hva er problemet da?
Det er ikke noe problem. Gi meg en drink til.
Du erter meg vel ikke? Jeg bruker ikke én penny til på deg om du...
- Om hva da? - Dessuten får du en på tygga.
- Jeg vil ha en drink til, takk. - Selvsagt. Det samme?
- Men ikke så mye limonade. - Du er jo søt som det er fra før.
Å, Arthur...
Stikk, Snøhvit.
- Hva ville hun? - Jeg vet ikke.
- Sa hun at du skulle stikke? - Noe i den stilen.
Hun vil ikke bry deg igjen. Du vil ikke vite hva jeg sa.
- Hvorfor snakket hun sånn til meg? - Du er virkelig grønn.
Du er på hennes tilholdssted, den feite gamle sugga. Unnskyld.
Skål!
På en ensom vei eller fortau
Det er det samme hvor
Jeg har alltid trodd at jeg ville gå
inn i en kjærlighetsaffære
Og denne perfekte dagen skulle jeg si
Vinden følger etter deg
Når du går forbi
Den vil være deg nær
Og det vil også jeg
Sørgepilen bøyer seg for deg
Den glemmer å gråte
Den vil se deg smile
Og det vil også jeg
Hele verden adlyder deg
Det fins ingenting den ikke gjør
for å få bare ett glimt av deg
og jeg føler det samme
Rosen som du kjærtegner
er villig til å dø
Den har deg så kjær
Og det har også jeg
- Sa du noe? - Har du et sted å bo?
- Nei, ikke egentlig. - Kanskje jeg kan hjelpe deg.
- Hvis du spiller kortene dine rett. - Hva mener du?
Jeg har hjulpet noen jenter.
- Du er ikke rørlegger. - Jeg gir jentene en hjelpende hånd.
- Jeg er ingen hore. - Naturligvis ikke, elskling!
- Gode Gud, jeg tror jeg blir kvalm... - Nå fikk du alt i vrangstrupen.
- Jeg kan tenke meg å... - Kysse og klemme?
- Men bare én gang, for to pund. - Det er ok. Det var det jeg trodde.
Se på meg-
Kom igjen, se på meg. Får jeg se de nydelig øynene dine?
- Jeg ser vel ikke så ille ut? - Nei.
Du kan late som om vi er venner.
Ja, venner.
- Gode kamerater. - Og i stedet for å gi det bort...
...får jeg to pund.
Og du vil kanskje like det til og med.
Ja, kanskje det.
Sånn skal det låte.
Vi kan ikke forvente å gå med overskudd med en gang.
- Hvor mye underskudd er det? - Det er faktisk veldig lite.
- Si hvor mye det er! - Jeg dobbeltsjekker...
- Du har regnet på det i to timer! - Jeg er ikke så god i regning.
- Ikke med forretninger heller. - Det vet du ingenting om!
- Du øser ut penger. - Man må kjøpe for å kunne selge.
- Du kjøper plater og selger nåler... - Men dette er jo bare for én uke.
- Innser du ikke hva som vil skje? - Jo. Du får begynne å vaske for folk.
- Jeg syns ikke at det var morsomt. - Nei, det trodde jeg ikke.
- Kan du ikke ta noe på alvor? - Jeg tar ting på alvor!
- Du gikk inn i det med lukkede øyne. - Akkurat som da jeg giftet meg...
- Da blåser vi i det. - Forretningen?
Nei, du og jeg.
Er det det du vil?
- Stemmer det, Arthur? - Jeg vil at du gir meg en sjanse.
Man har rett til én sjanse i livet.
Ja, men...
Butikken er liten, men plasseringen er bra. Hvis platene ikke selger...
- Ja? - Da kan vi selge fish and chips der.
Det blir grilling i kveld.
Tidevann Fanget av tidevann
Slitt mellom to kjærligheter En gammel og en ny
Tidevann Fortapt i tidevannet
Hvor fører det meg? Hva gjør jeg nå?
Hjertet mitt kastes rundt på et hav av følelser
En kjærlighet tilbyr romanse
Den andre hengivenhet
En ny kjærlighet kaller
Den gamle kjærligheten blør
Jeg er fanget av tidevannet
Hva skal jeg gjøre?
Den er veldig fin. Førsteklasses.
Jeg har smak.
Vil du ha en drink til?
Ja, hvorfor ikke?
- En cocktail? - En cocktail.
- Prøv en Americano. - Yankie Doodle Dandy...
Campari, søt vermouth og soda. Snill, rosa og bitter.
Det er meg, det.
Snill, rosa og bitter.
Ikke si sånt, engel.
Vi later som om vier ved filmen. På lerretet.
- Lerretet. - Som du vil, Lulu.
- Lulu... - Det er et flott navn, søta.
Hvor kommer alle pengene fra? Leiligheten må koste 10 pund i uken.
Fra intellektet mitt. Jeg er en smart fyr.
- Og jenter... - Ja, to tre stykker.
Jeg tar meg av dem. Jeg mener det, Lulu. Det er sant.
- Så du er ikke rørlegger? - Skål.
Skål.
Bånnski.
Snart, ja.
Jeg er verdt mer.
Mer enn hva da?
Hvis jeg skal gjøre det, så er jeg verdt mer enn to pund.
Av med kjolen.
- Får jeg drikke opp først? - Selvsagt.
- Jeg gråter ikke. - Det er vel ingenting å gråte for?
Det gjør jeg ikke.
Når jeg kaller på deg
Svarer du da?
Jeg tilbyr min kjærlighet til deg bare deg
Hvis du avviser meg blir jeg så alene
Når du hører mitt kjærlighetsrop lyde så klart
Og jeg hører ditt svar så kjært
Da vet jeg at vår kjærlighet blir sann
- Du skal bli min - Og jeg blir din
Det var ingen der da jeg gikk forbi.
Det er det aldri.
- Jeg funderte på å gå innom. - Nei, ikke gjør det.
Han er veldig stolt. Han vil lykkes.
- Jeg tenkte kanskje å kjøpe noe. - Nei, ikke gjør det.
Jeg er ikke ute etter ham.
- Hva mener du? - Arthur er ikke min...
Jeg er ikke som Betty. Jeg flørter ikke med ham.
- Det var ingenting mellom dem. - Ikke...?
Da er det vel så.
Arthur forsikret at det ikke var det.
- Har du spurt ham? - Ja. Vi er veldig åpne.
- Og hun er ikke hans type? - Ikke det minste.
Jeg ville ikke stolt på henne.
Det gjør jeg ikke. Ikke nå lenger.
Folk...
- Hvorfor er folk som dyr? - Jeg vet ikke.
- Men det er de. - Enkelte slutter aldri å lete.
- Etter hva da? - Himmelen på jorden, antar jeg.
- Er det det de kaller det... - Jeg kunne spist en sånn til.
- Jeg må tenke på figuren. - Det hadde vært skjønt å gi etter.
- Hva ville skje da? - Vi ville bli tjukke.
- Tjukke og lykkelige. - Nei, bare tjukke.
Kom igjen, forsvinn. Vi vil ikke vite av det der.
- Konstabel... - Hva er det?
- Ingenting, sir. - Flytt deg.
- Jeg vil ha en kopp te, sir. - Det vil jeg også.
Hvis jeg forteller deg noe, byr du på en kopp te da?
- Forteller hva da? - Og en bolle.
Hva er det, Charlie?
Nei, ingenting, sir.
- Hva har du gjort nå? - Nei, jeg har ikke gjort noe.
- Din forbannede tosk. - Unnskyld.
Jeg vil ikke se deg her igjen!
- Hvordan har hun det? - Hun er bare i 14. uke.
La henne hvile i dag. Hun vil ha litt smerter og være kvalm.
- Du trenger ikke telle dem. - Det ville aldri falt meg inn.
Adjø.
- Hvor er...? - Fosteret?
- Slapp av, det er borte. - Jeg er lei for det. Takk.
923, 924, 925,-
-926, 927...
Ja?
- Hva kan jeg hjelpe deg med? - Nåler.
- Grammofonnålen - Høyt, mykt eller standard?
- Det er for militærmusikk. - Da skal du ha "høyt".
- Jeg liker ikke militærmusikk. - Vi kan trenge dem i neste krig.
- Du var meg en munter type. - Det er bare et tidsspørsmål.
- Mot hvem da? Det blir to pence. - Yankeene.
- Aldri i livet. - De har tatt over.
Vil du ha noe mer? Jeg har fått inn nye plater.
- Som hva da? - Bing Crosby.
Al Bowlly? Lew Stone? Det er jo britisk rett igjennom.
Har du marsjmusikk?
- Jeg kan bestille alt. - Nei, nålene får holde.
Idiot.
Han kunne trengt et hull i hodet.
Kom igjen, hvor er alle sammen?
En.
To.
Tre. Fire.
Fem. Seks.
Vær så snill, før jeg kommer til 100.
Åtte.
Ni.
Jubilee Records... Hei, Joan.
Deprimert? Nei, ikke jeg. Jeg har hatt en bra dag.
Nei, jeg mener det. Jeg har solgt mye.
Nei, det er sant.
Ville du noe? Noe!
Jeg må gå. Jeg har tre, fire kunder som venter.
Ja, den vanlige tiden. Ha det.
En... to... tre...
-fire... fem... og seks...
-sju og åtte...
-ni og ut! Ut og slutt!
God ettermiddag, sir.
- Du er vel ny her? - Vi åpnet for to uker siden.
- Jeg har ikke sett deg før. - Det tar tid før folk finner deg.
- Jeg vil ha grammofonplater. - Det er det vi selger.
- Noe spesielt? - Danseband.
Ja. Lew Stone, Henry Hall, Carroll Gibbons, Jack Payne.
- Bare nye ting? - Direkte fra pressene. Varm voks.
- Voks? - Vi i musikkbransjen sier det.
- Jeg hørte en låt. "Pop Your Heart"? - "Pop Goes Your Heart". Lew Stone.
Alan Kane på sang. Nat Gonella og Alfie Noakes på trompet...
Jeg vil ikke kjøpe bandet.
Unnskyld, jeg blir så ivrig iblant.
Jeg tar den, og...
- "Roll Along Prairie Moon"? - Vil du ha den?
- Får jeg den ikke? - Jo, selvsagt.
Det tyder på at du har god smak.
Hvilken versjon foretrekker du? Jack Jackson, Al Bowlly, Harry Roy?
- Hva syns du? - Al Bowlly er roligst.
- Hvilken foretrekker damene? - Al Bowlly! De blir svak i knærne.
- Som når de gjør det stående... - For å slippe å få en bolle i ovnen.
- Du har god smak, hva? - La meg smake det beste, -
- så kan dere skyte meg. - Ok, da tar vi den med Al.
"What a Little Moonlight Can do"? Den er også veldig populær.
Velg ut et halvt dusin av de beste. Du vet visst hva du prater om.
En sann fornøyelse, sir.
- Jeg har ikke lite penger. - Da skal jeg ikke pirke.
- Men ikke noe skrot. - Jeg fører ikke skrot.
- Ikke ta det ille opp. - Ingen fare. Jeg liker stilen din.
Man må vite hva man vil. Tidene forandrer seg.
- Jeg har sett menn leke med kuler. - De får ikke leke med kulene mine...
- Det ble vel ikke for mye? - Det er ingen fare.
- Men det blir litt tungt. - Hvis du bor rundt hjørnet...
- Så kommer du kanskje innom med dem? - Kanskje du vil handle her igjen?
16 Vernon Court, 3. etasje. Rednall Street, to kvartaler unna.
Ja, da kommer jeg om 35 minutter.
- Vil du betale nå, eller...? - Når du kommer med dem.
Hvis du skulle miste noen...
Joan? Jeg blir litt sen, jeg har en leveranse.
Nei, vent! Jeg må levere en stor pakke med plater.
Hvor mange?
To dusin hvis du absolutt vil vite det.
Jeg sa at det ville ta litt tid, og jeg hadde jo rett.
Jeg vet ikke hvor sent det blir. Han inviterer meg kanskje inn.
Forretninger er forretninger.
Hva er det? La den stå i ovnen.
Jeg elsker deg. Ha det.
- Skål! - Skål!
- Hvor mye skylder jeg deg? - 1 pund og 19 pence.
Og 3 pence for leveransen?
- Det trengs ikke, sir. - Du kan jo ikke løpe rundt gratis.
- Denne svinger. - Ja, det er en bra låt.
Jeg leste nylig i Daily Express: "Arbeideren er verdt sin lønn."
- Det var godt skrevet. - Ja, det høres lurt ut.
Lew Stone gjør sine egne arrangement. Mange kan ikke engang lese noter.
- Da sier vi 1 pund og 2 shilling. - Det var veldig generøst.
Ett pund og to shilling.
Drikk ut først, gamle venn.
Takk. Den sklir ned.
- En bra låt. - Og en bra grammofon.
- Sånn musikk får en til å glemme alt. - Det er derfor jeg driver med musikk.
Det var bra.
Du vil nok sette pris på de andre platene jeg valgte ut.
- Håper at jeg kan hjelpe deg igjen. - Hvorfor ikke, gamle gutt?
Tom...
Hva gjør du, Lu? Du skulle jo bli i sengen.
- Du spilte musikk. - Jeg fikk noen nye plater.
Det var litt høyt. Jeg trodde at det var inni hodet mitt.
- Hva er galt? - Jeg vet ikke om jeg sov, eller...
- Men du har det bra? - Topp.
- Du har det bedre i morgen. - Ja, i morgen...
Gå og legg deg 591.9"-
Tom...
Hva er det, gullet?
Ingenting.
Ja vel. Ta deg sammen. Du ville vel ikke ha barn?
- Hva skal en sånn som deg med det? - Det er ingenting for en som meg.
- Du burde vise litt takknemlighet. - Unnskyld.
25 pund kostet det meg.
Jeg er lei for det.
Jeg kommer med fish and chips senere.
Elendige ku.
- Det er ingen grunn... - Svelg maten først, Arthur.
Jeg vil ikke se hva du spiser.
Jeg mener bare at vi burde utvide etter hvert.
- Utvide? - Ellers blir det ingen store penger.
Lær deg å gå før du begynner å løpe!
- Kan du aldri stoppe og tenke? - Forretningen vil gå bra!
- Men ikke hittil. - I dag kom vendepunktet.
- Fordi du solgte noen plater? - Du har ingen visjoner.
Jeg kan skille mellom virkelighet og fantasi.
Og jeg ser en hel kjede med platebutikker.
Ja, og noen av dem selger grammofoner.
- Hvorfor ikke pianoer? - Ja, det også.
Eller munnspill.
Hele mitt liv...
Jeg spøker bare.
Jeg har alltid villet ha noen som kan se det jeg ser.
Noen som ikke stikker nesa i været! Noen som liker det jeg prater om!
- Og som vil ha meg i senga... - Er vi der igjen?
Alt henger jo sammen. Det er det man kaller en kone.
Eller elskerinne. Som du foretrekker.
- Det sa jeg ikke! - Du trenger ikke si det.
- Kan du ikke la meg spise i fred? - Du lengter alltid etter noe annet.
- Hvordan skal jeg uttrykke det? - Jeg har slitt hele dagen.
Jeg ønsker bare at du var litt mer fornøyd.
Jeg mener...
Hvordan er sjansene? Hva er sjansen for
å få deg til å elske meg sånn som jeg elsker deg?
Hvor mange unge jenter må jeg konkurrere med
for å få være sammen med deg?
Hvor gode sjanser er det for å få et sånt blikk?
Jeg lengter etter et glimt av himmelen
Hvor store sjanser er det for at du gjør slutt på romansene dine
og våger å ta sjansen med meg?
Smaker maten bra, elskling?
Ja visst.
Hvis forretningen går bra, riktig bra, så kan du selvsagt utvide.
Det smaker godt. Jeg har alltid likt måten du lager shepherd's pie.
- Men se hva regnet har lokket inn... - Det høljer ned, ikke sant, Lu?
- Regnet øser ned. - Portvin. Og noe sterkt til meg.
- Så du blir våt innabords. - Forbannede regn.
- Unnskyld. Har dere et dametoalett? - Der ute. Første dør til venstre.
La det gå unna! Og glem ikke å dra dem opp igjen!
- Er du ikke litt vel grov? - Du kjenner meg.
- Men hun liker det ikke. - Hun er en jævla sexgalning.
- Jaså? - Hun skal begynne på gaten.
- Hold opp. - Hun vil det. Jeg er helt uskyldig.
Hun kommer ikke til å holde ut. Det er synd og skam med en sånn jente.
Noen holder seg, og andre tar betalt for det. Det er bare forretninger.
Det er en råtten bransje. Jeg skylder ikke på jentene.
- Hvem sin feil er det, da? - Hallikene.
- Dagdrivere og avskum. Slike typer. - Har du støtt på noen slike?
- Du har lest for mange blekker. - Jeg leser bare Reynold's News.
- En halvparten av hvert, takk. - Regner det fremdeles?
- Det er ikke bra for forretningene. - Det er det samme overalt.
Jeg har bare hatt fire kunder i dag.
- Har du butikk, eller? - Platebutikken rundt hjørnet.
- Du solgte vel notehefter? - Det var han som hadde den før.
- Han gikk vel konkurs? - Ikke si mer!
- Så lang tid det tok. - Unnskyld.
- Ikke se så bekymret ut. - Dette er feil, Tom.
- Sludder. Du kan jo alltids slutte. - Hvorfor skal jeg begynne da?
God mat, fine klær, hva du vil når du vil.
- Og hvor skal det ende? - Det er ingen som tvinger deg.
- Det føles slik. - Vil du betale tilbake gjelden?
Jeg forlater deg nå. Hvis det ikke blir noe, blir det ingenting.
Men om det blir noe, har du rommet. Hvis du bruker det, blir du der.
Hvis ikke, så betaler du tilbake gjelden og vi skilles som venner.
Ikke vær dum nå. Som jeg sa, så er det opp til deg.
Ditt eget sted og penger i pungen. Og det for noe som du er god til.
- Er jeg det? - Du er rene undret.
- Men jeg er ikke særlig erfaren. - Og hvordan blir man erfaren, Lulu?
Da ses vi. Enten hos meg, eller...
- Husker du reglene? - Ja.
God jakt.
Ha det.
Vi ses.
Tenk at vi møtes
for blott en hilsen
Når dagene er så flyktige og få
Paradisaktig
Uten planer å følge
en drøm som ble sann
Jeg har ventet på å få si
at jeg trenger deg sånn
Jeg tvilte litt
og lot deg gå
Tenk at vi møtes
når dagene er så flyktige
for blott en hilsen så øm
- Arthur... - Eileen! Hva gjør du her?
For et svin du er, Arthur!
Jeg har ikke kunnet slutte å tenke på deg.
Få meg ut herfra. Vær så snill.
Ditt svin.
- Ikke si sånt. - Ditt skitne krek!
Jeg vet det.
Hvorfor er du kledd sånn?
Gjett tre ganger.
Nei.
Det er ikke sant. Eileen?
Jeg kaller meg Lulu nå.
- Hvordan kunne du? - Jeg vet fremdeles ikke.
- Men du var jo lærer. - Jeg pleide å fortelle eventyr.
Frosken og prinsessen. Speilet på veggen.
- Vil du kjøpe meg? - Jeg burde vaske munnen din med såpe.
Jeg vet ikke om noe annet sted. Nøkkelen sitter fast.
Jeg må gjemme meg et sted.
Grammofonplater...
Ja.
Si hvilken låt du vil.
Du ga meg feil adresse.
Adressen du skrev på konvolutten, eksisterer ikke.
- Tenk deg i mitt sted. - Det har jeg gjort, Arthur.
Jeg vet at jeg ikke kan stole på deg.
Nettopp, gi meg skylden for alt!
Jeg vet det, jeg vet det.
Iblant kan jeg høre meg selv si ting. Herregud.
Jeg er mislykket. Alle drømmene resulterte i dette rottehullet.
Folk korrigerer meg når jeg prater og jeg kjørte deg på tjukken.
Hva skjedde med barnet?
Jeg har fjernet det.
Jeg har ikke...
Jeg har ikke... tenkt på det.
Slett ikke. Ikke det minste.
Men nå...
Hvorfor ble det ikke som jeg ønsket?
Verden...
Hvorfor måtte du...?
Halliken min ordnet det.
Hva?
Han sa at jeg ikke kunne jobbe om jeg hadde en skrikende snørrunge.
Jeg blir nok nødt til å anholde deg.
Bare du ikke kliner ut leppestiften.
Stakkars lille jente.
Hjelp meg ut herfra, Arthur!
Jeg skal, hvis jeg kan. Gud skal vite at jeg burde gjøre det.
Kom og sett deg på den eneste stolen jeg har og fortell alt!
- Hvor skal du sitte? - Jeg sitter her.
Jeg kunne ikke få noen jobb.
Jeg ga for mye av pengene mine til pappa fordi... Det er det samme.
Jeg betalte for et rom på et ikke særlig flott hotell.
Pengene bare forsvant. Jeg hadde ikke engang penger til mat.
Jeg kunne ikke dra hjem igjen. Jeg kunne ikke finne deg.
Jeg var gravid, uten jobb. Jeg vasket opp på en restaurant to ganger.
- Verdens beste land... - Men det er det.
Jeg hadde heller vært yankee. De har de beste låtene.
Hva har det med saken å gjøre?
Jeg vet at det høres dumt ut, men jeg vil leve i en verden der låter er...
- Der låtene blir sanne? - Ja.
Stakkars Arthur.
Jeg vil knuse hver eneste plate, rive hver eneste låt som er skrevet.
- De ville likevel ikke bli sanne. - De er sannere enn dette, håper jeg.
Jeg hørte en jente på gaten som bød seg fram for en mann.
Jeg gikk hjem og tenkte over det. Det var noe uunngåelig over det.
- Forstår du hva jeg mener? - Du er virkelig modig.
Jeg gikk til puben... En mann bød meg på en drink.
Så klart, den forbannede typen.
Jeg gjorde det med ham for to pund.
- Man må jo spise, antar jeg. - Det ene førte det andre med seg...
Så klart.
Denne mannen betalte for å bli kvitt...
Han kom med klær. Hvis jeg ikke betaler ham 50 pund...
- Da har han deg. - Det ser sånn ut.
Jeg har et rom på Manton Street. Jeg får bruke det til... du vet.
Jeg må betale 25 pund i uken.
Jeg kan betale det tilbake, men jeg må gjøre det i kveld.
- Truet han deg? - Hva tror du?
- Men om du betaler ham 50 pund... - Hvis elefanter kunne fly...
- Hva skal jeg gjøre? - Kan du ikke dra hjem?
- Hvorfor ikke? - Jeg var allerede død der.
Dette føles som å dø, men jeg leverfremdeles.
Jeg kan føle alt, se alt. Forstår du?
Likte du... å gjøre det for penger?
- Det var ikke så ille som jeg trodde. - Du er meg litt av en jente.
Jeg hadde foretrukket å kunne velge. Jeg vil ikke være en...
Jeg vil eie min egen kropp. Jeg er syndig, men jeg er likevel stolt.
- Jeg syns at du er vakker. - Syns du?
Skal vi...?
Ja, hvis du har to pund.
- Og forresten heter jeg Lulu. - Har du ingen skam i kroppen?
Herregud!
Jeg tror ikke at jeg har det.
Noen skamfølelse...
- Jøss, Eileen. - Lulu!
- Vi to burde holde sammen. - Jeg kan ikke stole på deg.
- Hør på meg. - Jeg hører nøye.
Jeg blir kvalt. Jeg har fått nok. Jeg burde ha blitt hos deg, men...
Jeg ville ha min egen platebutikk. Jeg vet at det er latterlig!
- Du blir aldri fornøyd, Arthur. - Ikke si sånt.
Du er som ungene i klassen min.
Du er vel forelsket i meg? Du vil fremdeles ha meg, hva?
Si det som det er.
Ja, det vil jeg. Og jeg følger deg hvor som helst.
Jeg gjør hva som helst med deg. Jeg har brent alle broer.
Jeg drar ikke hjem. Jeg tenker ikke å trekke på gaten og ikke gå sulten.
Lulu er jeg, og Lulu skal jeg forbli.
Ok, min lille Toots!
Hvis du liker meg, så liker jeg deg Ingen andre duger, ok, Toots!
Ok, Toots!
Hvis du sier ja, så sier jeg ja Hvis du sier nei, så er det stopp
Det er ok, Toots!
Du vet at jeg liker deg Det er det samme hva du gjør
Da jeg hadde smakt ditt kyss var jeg fortapt
Hvis du vasker opp, så tørker jeg Jeg tørker oppvask, så ambisiøst
Ok, Toots!
- Hva skal vi gjøre? - Jeg er blakk.
- Jeg kan klare et pund eller to. - Jeg kan ikke gå hjem og hente bilen.
Da skaffer vi en ny, en vakker dag.
Så klart.
Hva skal vi gjøre? Hvor skal vi gjemme oss?
- Jeg har 11 pund og 7,5 pence. - Og jeg har 3 pund.
- Da klarer vi oss i to uker. - Det er i det minste en start.
Skal vi bare dra?
Og forlate alt?
- Sånn helt uten videre? - Sånn helt uten videre!
Ok.
Er du sikker, Arthur?
- Har du mot nok? - Jeg har ikke noe mot.
- Jeg har så det holder for oss begge. - Det var det jeg regnet med.
Da drar vi!
Vent litt.
- Hva gjør du? - "On a little Bamboo Bridge".
"Marie".
"Without that Certain Thing".
"Dancing With My Shadow".
"September in the Rain".
"You couldn't be Cuter". "Hand in Hand".
"Yes, yes, my Baby Said". "Indian Love Call".
"My Sweetie Went Away".
...Moon over Miami".
"What a Little Moonlight Can do".
"Down Sunnyside Lane"!
"Roll Along Prairie Moon."
Nei! Nei, ikke den!
Vær så snill! Ikke "Roll Along Prairie Moon"!
Rull fram præriemåne
Rull fram mens jeg synger
Lys fra oven kjærlighetslykt
Høyt der oppe i det blå
Kanskje er du også ensom?
Du farer forbi på himmelen
Jeg vil ha ditt myke skinn
for å gjøre att bra
Jeg er jo så alene i kveld
Langt der borte, der du stråler
på jenta i mine drømmer
La henne vite at jeg er henne tro
Tekst: Bente Eie PrimeText International AB
Tekstadministrasjon: www.primetext.tv PrimeText International AB